<б>ГОДИНА ПРВА</б>
Да ли сте је видели? Мислим да сам је средио.
То мало свињче је било брзо.
Ово је све што смо успели да убијемо. Сви смо заслужни за то.
- Бole ме леђа. - Погодио си Енмебарагесија.
Сасвим сам сигуран да је то имао када смо пошли из села.
То није моје копље.
Моје копље има перја... У реду, то има перја.
У реду, то је моје копље. Жао ми је човече.
Одлично. Два копља. Двострука моћ за убијање.
Баш ти хвала. Следећи пут немој да стојиш између.
Шта? Ништа нисам рекао... Хајде те, није моја грешка.
Ко стоји испред вепра у лову?
Ту си ти.
Мислим да не желиш да те неко скупи, већ да те неко поједе.
Здраво, Марлак.
Па, сада неће бити јагода у воћној салати, тако да сви губимо.
Еј, О. Шта има ново?
Ловци мисле да су супер.
Мисли да ово није неки изазов? Сакупљање? Веома је изазовно.
Мораш да нађеш воће са што мање птичијег измета на њему.
И да га онда ставиш у корпу.
Да ли те поново зајебавају?
Ако те зајебавају, има да их средим.
- У реду, хоћеш ли? - У реду.
Нека их сада.
Следећи пут ће да осете врх мог кратког копља.
- Шта се догодило са твојим компљем? - Преправио сам га. Направио краће.
Лакше је. Лакше се лови са њим. Било како...
Ено је Маја. Идем да причам са њом.
Одмах се враћам. Сем ако се нешто не деси како треба.
- Здраво, Маја. - Здраво, Зед.
Шта требам да урадим да би била моја жена?
Слушај, ти си посебан момак. Имаш доста добру личност.
Када ми је родитеље убио чопор дивљих паса...
... Ти си ми помого да видим смешну страну тога.
"Не, не! Ухватио је мој чланак"
"Бежи од мене. " То је твоја мама.
Да, ти ме засмејаваш, али то није довољно.
Ја сам старомодна девојка.
Треба ми муж који ће да ме штити и да се стара о мени.
На кога мислиш? Мислиш ли на Марлака?
Па, он је најбољи ловац у селу.
- Оспориво. - Народ је гласао
Можда нисам најбољи ловац.
- Или сакупљач. - Да, или сакупљач.
Зед, то су једина два посла која имамо овде.
Ја могу да се старам о теби. Да ли ти ово изгледа као да гладујем?
Хајде. Кажи ми да можеш да кажеш не на ово.
Сачекај неколико секунди. Нека те очара.
Да, апсолутно могу да кажем не на то.
Маја. Можемо ли да се видимо касније?
Мислим да морам да оперем косу.
Прала си косу прошле године.
Вечерас, је гозба.
Маја, за тебе.
Хвала, Марлак. Још једна вепрова глава.
- Друкчије је боје. - Да, ова је...
- Оставо сам језик унутра - Да, ово је веома лепо, Марлак.
Погледај како Марлак флертује са Мајом. Он је уопште не познаје.
А то чак није ни најбољи део вепра.
Већ су то леђа, глупане. Идиот са великим мишићима.
Здраво, Ема.
Да, она чак и не зна да псотојим.
Има око 60 људи у селу.
Мислим, баш треба да се правиш да не познајеш све.
Баш хоћу да спавам са њом.
Не видим то, Мислим слатка је али не бих спавао са њом.
Она ти је сестра. Било би као да спаваш са својом мајком.
Што је била велика грешка. Сад то шватам.
Мислиш да неће бити чудно ујутра, али веруј ми јесте.
Слушај, хоћеш да задивиш Ему? Играј плес плодности, вечерас...
... а затим је одвучи у свој шатор.
Мој шатор је тренутно у нереду, и шта ако буде пружала отпор?
Па само је тресни мало по глави, женама се то свиђа.
Још увек живим са својим родитељима.
Не желим да их будим целе ноћи док бурно водим љубав.
Имамо бих проблема ујутро. Она воли само ловце.
Она не воли сакупљаче. А она је исто сакупљач, права иронија.
Она је самостални сакупљач.
- Оно је прилично сугестивно. - Не бих давао велику пажњу на то.
У реду, сад ваљда само тражи пукотине на копљима.
Еј Скуанто. Остави ме на миру, хоћеш ли?
Имаш целу шуму за то.
Зашто сви морају да врше нужду иза мог шатора?
Мислим да свака нужда оплођује земљу около...
... и тако припрема земљиште за добар род.
Није као да те нико не поштује. То нисам чуо од свих.
Доста ми је свега. Идемо.
Где то идемо? Не би смело да идемо оволико далеко.
Мука ми је да ме село третира као шалу.
- Знаш шта ћу да урадим? - Да одеш у друго село.
Не. Хоћу да променим главу.
Мислим да то није могуће. Твоја глава је физички закачена на тело.
Не целу главу. Мислим, на моју памет.
Памет...
Није ваљда да мислиш да пробаш забрањено воће.
То је баш то што размишљам.
Зед, то је дрво знања доброг и зла.
Не смеш да једеш са њега. То је забрањено.
Али зашто је забрањено?
Шта је то о овом воћу због чега не смемо да га дирамо?
Није ствар у воћу, већ у правилу. Ствар је да радиш оно што ти кажу.
Радимо оно што нам кажу целог нашег живота.
- И како нам је то много помогло? - Ја волим да радим оно што ми кажу.
Даје мојим данима важна упутства, стани.
Зед. Стани. То је само воће.
Ако поједеш то воће неће ти се променити живот.
А шта ако је магично воће?
Шта ако ме направи најпаметнијим човеком у селу?
То је прилично слаба шанса.
Онда би ме сви ловци поштовали.
Маја би онда спавала с мном.
Дакле о томе се овде ради? О спавању са Мајом?
Мислим да имам велику судбину, Управо ћу да сазнам каква је.
Остави то воће и идемо одавде. Шта ако нас неко види?
Има да нас одеру и да нас вежу поред мрава убица.
Е сад си готов.
Има некакав укус знања.
Да ли исто тако има и забрањен укус? Јер је управо то.
- У реду, дефинитивно нешто осећам. - Шта?
Мање сам гладан за још једну, али некако сам паметнији.
Осећам се као да знам све.
Питај ме нешто, било шта. Питај ме.
У реду, где сунце иде ноћу?
Даље, следеће питање.
- Одакле бебе долазе? - Даље, следеће питање.
- На мојим ногама је змија. - У облику питања.
Да ли је на мојим ногама змија. ?
- Тачно. - Шта да радим?
Имам много идеја. Пун сам идеја.
- Реци ми неку. - Можеш да гурнеш прсте у њену рупу.
Исто тако можеш, да је поједеш пре него што тебе поједе. Пробај то.
Поједи ти први змију. То ми мој нови мозак говори.
- Она се спрема да мене поједе. - Прво крени на очи.
Велика је.
Зед, молим те помози ми.
Умрећу невин.
Сачекај овде. Идем да поједем још воћа.
- Ово је био баш лош дан за мене. - Да, мора да је живот више од овога.
За мене је ово доста, мислим да не бих мога више да поднесем.
Нема шансе, погледај ове људе.
Они су као животиње. Ми смо бољи од њих.
Сада кад сам паметнији идем право на врх.
Водим и тебе са мном. Бићеш ми десна рука.
Видео сам шта радиш са десном руком, не хвала.
Да ли се никада ниси запитао шта је са друге стране планине?
Нема ништа са друге стране планине, у реду?
Тамо је крај света. Сви то знају, падаш право у пакао.
Али шта ако то није тачно?
То ми ствара чудан осећај у стомаку.
Много размишљам откада сам појео то воће.
Зашто постоји воће? Шта је воће?
То је ствар коју једемо. Зашто једемо?
Шта је са нама? Шта смо ми? Зашто имамо ово?
Све ми је чудно.
Ако само застанеш и погледаш, све је тако чудно...
Зашто ја причам? Шта је то?
Моје усне се померају и излази глас...
... а ти онда знаш шта мислим.
Све ми то мучи мој ум.
Мени то личи као на чудну воћну причу. И не желим више да је слушам.
Како само лепо изгледа.
Уради то човече. Играј за њу.
Не знам како. Плешу шакалов плес.
Не плешем га баш добро.
Немој да ме зајебаваш? Ти плешеш веома добар шакалов плес.
Иди. Плеши шакалов плес.
Унеси се у њега.
<и>Преко главе. </и>
Идем да једем, па ћу да се вратим касније.
Твој отац је био велики ловац. А ти си као мала девојчица.
Добро, Марлак.
Енмебарагеси каже да те је видео у врту.
Стварно? Шта, ако ти кажем да је Енмебарагеси лажов?
Видео сам га како једе забрањено воће.
Ох, то.
- Хеј, шта се овде догађа? - Убићу те ту где стојиш.
Види звезда падалица. То је најбоље.
- Да ли си стварно појео воће? - Један залогај. Што је то толико важно?
Не смеш да једеш воће.
То је прво правило од почетка времена.
Од када је велика корњача изашла из воде са Земљом на леђима.
Знам да је то правило, али не знам за све детаље.
Забрањено. Забрањено воће.
Урадио си једину ствар коју ниси смео да урадиш. Забрањено.
Али реч "забрањено" не значи баш да не можеш нешто да радиш.
Нема никаквог другог значења, то је забрањено. Проклет си, човече.
Ако останеш овде сви ћемо да будемо проклети. Мораш да одеш.
- Где то да идем? - Нисам ја појео воће.
Руке су ми везане.
Знам да мало претерујем, али само хоћу да ти помогнем.
Да ли то видим мало љубоморе, зато што ја сада имам...
... знање доброг и злог а ти не?
Мислиш ли да је лако да будеш шаман села?
Мисли да ми се свиђа да сваког јутра носим капу од вепра?
И да стављам кост на свом лицу?
Знамо се већ дуго време. Заједно смо бацали камење около.
Било нам је забавно заједно, али не могу...
Знаш шта мислим?
Плус, знаш шта још? Налазим се у говнима, ортак.
Управо сам полизао три палца данас.
Будан сам већ 27 изласка и заласка сунца.
- У реду. - Само желим један оброк...
... и да мало одспавам. - Ово је срање.
Стварно си засрао са овим.
- Много. - Ја кажем да сам...
... урадио добру ствар. - Стварно?
Да, веома, веома добру ствар.
И то знам зато што имам знање доброг и злог.
- У реду. - Тако да знам...
... кад знам, оно што знам када знам.
- У реду. - И нећу да идем.
Боље да одеш одавде.
У реду, пре него што одем, желим да кажем нешто.
Знам да нисам велики ловац.
- Или сакупљач. - Или сакупљач, хвала вам.
Али мора да има нешто више у животу од овога.
Идем али зато што сам то одабрао.
И свако ко хоће да ми се прикључи је добродошао.
Не знам где идемо, али ћу нас водити.
Да, упалићу мрак.
Дакле ко је с мном?
Било ко?
Било ко са именом који почиње на О?
У реду. Изгледа да ћу да кренем сам.
То је у раду са мном.
Још боље, уствари...
... јер партнер ће ме само успоравати.
Има да направи ново племе, 10 пута боље.
Биће 10 пута више плесања и забаве.
Зваће се мишићаво племе опасности и посебности.
И ви нисте позвани. чак ми се не свиђате, никада и нисте.
Сем ако се неко не предомисли. Да ли неко хоће да пође?
- Добро смо. - У реду. Довиђења. Здраво.
Немој нико да паничи.
Не! То је... То је... То није моја кућа.
Видим те.
Одлази, Марлак.
- Стварно, звукови животиња? - Јазавац.
Овоје веома увредљиво. Време је да те убијем.
У реду, али реци ми ко је то иза тебе?
Мислиш да ћу да се окренем? Има да те исечем као свињу.
Добара ударац по глави. Требао си Ему тако да удариш по глави.
О томе ћемо касније. Требало би сада да бежимо.
Да, да, наравно.
Ипак си одлучио да пођеш. Да ли је због говора?
Због ватра, све сам изгубио. - Да.
Да бар не морамо да идемо.
Вероватно никад више нећу видети Ему.
То није истина. Вратићемо се.
Они ловци су идиоти.
За сат времена се неће ничег сећати.
Уозбиљи се, човече. Не можемо се вратити, у реду?
Немамо се чему вратити. Остао је само пепео.
Као да је тешко изградити једну од оних колиба.
Обична хрпа грања и блата.
Ма ти си хрпа грања и блата.
Опрости. - У реду је.
Нисам тако мислио. - Знам да си љут,
али ово је сјајна прилика за нас.
Онде те нису ценили.
Ти си геније који се сетио да можемо пити воду из тикве.
Сви су пре пили из руку.
Па, не знам, чинило се практично.
Наша судбина је сјајна.
Па ни не знаш где смо. Изгубили смо се.
Наравно да знам где смо.
Пума. Не мичи се.
Шта да радим? - Не мичи усне.
Правило број један, не показуј страх.
Показујеш страх.
Много боље. Сјајно.
Шта сад? - Постоје две теорије.
Неки предлажу да бежимо, други да не мрдамо.
Шта ћеш ти урадити? - Ја ћу бежати!
Требао би да ставиш црве на те огреботине.
Изгледају прилично дубоко.
И јесу дубоке. Зато изгледају тако.
Још се љутиш на мене, зар не? - Да сам бар остао.
Можда и ниси требао да пођеш.
Ако мислиш само да плачеш због сваке мале пуме...
. . која те нападне.
На шта ти ово личи?
Правиш своју ватру?
Не, правим стреле. Требаће нам.
Идеш са мном? - Да.
Да!
Да. Ти си мој ортак. Тако је.
Кажеш да ћемо пешачити...
... и да ћемо доћи до места где се свет завршава...
и онда... Шта онда? Шта тачно тражимо?
Као прво, зашто причаш са мном као да сам идиот?
То је опште знање.
Знао сам! - Невероватно.
И даље мислиш да је ово крај света?
Хајде, признај. човек јабука зна знање.
Опа, опа, буди опрезан.
Јеси ли пуно научио када си појео јабуку?
Да. Сада могу да видим 10 минута у будућност.
И шта ја радим за 10 минута? - Водиш љубав са зебром.
Није смешно. - Не шалим се.
Боље се спреми да креснеш зебрицу.
Људи. Више од једног.
Крећу се у оном смеру.
Стварно? Овде има око хиљаду отисака.
Мислим, прилично је очигледно. - О, да.
Овде су стали да се покењају. Гле. - Не, не желим.
Два мушкарца, можда три. И дете. Или омања жена можда.
Шта то радиш? Не знаш где је то било.
Знам ја добро где је било. - Не дирај то.
Можда се веверица попишала по томе.
Још је топло. У средини скоро па вруће.
Изгледа да су јели орахе. Јабуке, можда.
Шта то радиш?
Да, јабуке. - Зашто је то битно?
То нам уопште не помаже.
Можда су јели говна, јер ово је једно велико говно.
Моја грешка, ово је медвеђе говно.
Али шта је оно?
Овај је мој.
Вечерас је гозба.
Требаће нам нешто оштрије.
Сада ћеш умрети!
Полако, полако.
Неће он далеко.
Јеси ли ти гађао моју краву? - Не.
Да. Видиш, ми смо ловци.
Он је ловац, ја сам стваралац.
Стваралац? - Да, ово сам сашио и правим стреле.
Направио сам и полице за своју колибу.
Добро вам дошли.
чиме се ви бавите? - На шта ти личи?
Ми смо фармери. - Он је фармер, ја сам чобан.
Ти си шликтара, ето што си ти.
Мој брат Каин. Мене зову Абел - Тебе зову шликтара.
Опет ти с том шликтаром? Шта то уопште значи?
Изведеница из "шликтање". Као "шликтара".
Шликташ се Богу. Ти си таква улизица.
Неко је узрујан јер је Бог задовољан мојом жртвом.
'Бог је задовољан мојом жртвом'.
Шта то није тотално шлихтање? - Тешко је рећи, тек смо се упознали.
Зашто њих питаш, они су идиоти?
Живе на дрвету.
Увек се постављаш тако високо.
Не, али супериорнији од тебе.
Да видимо какав ћеш бит кад те разбијем ко пичку.
А да? - Хоћеш мало?
Да, хоћу. - Момци.
Ево ме овде. - Ма хајде.
Не. Овај умишљени идиот вас је увредио и ја желим да се извини.
Нисмо се увредили. - Зашто ме не натераш?
Не, момци, браћа сте. Опустите се
и смиримо се мало...
Да. Тако ми то радимо. Тако то радимо.
Да, хајде.
Да се умешамо? - Пусти их да сами то среде.
Саплео сам се.
Па, изгледа да је решено.
Шта? - Ништа.
Ма добро је он. Само се одмара.
Уморио се од борбе.
Да, да. Ма знате шта?
Покрићемо га с мало земље и траве.
Да му буде топло док се не пробуди.
Хеј, Абел, шта ми то радиш с ногом? Играш се опосума?
Хеј, престани. Дави ме.
Престани, Абеле. Зар ме желиш задавити до смрти Абеле?
'Да, Каине, покушавам'. Хајде, престани.
Самоодбрана, јасно је. Самоодбрана.
Шта сам то урадио? Шта сам то урадио?
Шта сам то поново урадио? Зашто сам то опет урадио?
Шта сам то наставио радити?
Момци, у гадном смо проблему.
Како то мислиш 'ми'?
Није да тражим кривца, али ти си га умлатио.
Не, не. Вас је двоје, а ја сам сам.
Могли сте ме спречити. - Нисмо знали да ћеш га убити.
Називаш ме убицом? - Да ли сам ја то рекао?
Била је то несрећа, зар не?
Да, ти си држао камен...
... а он је непрестано лупао са својим лицем у њега
док једноставно више није могао.
Била је то зајебанција. - Обична зајебанција.
Два зајебанта су се играла.
Један убије другог...
Да, било би боље да ово никоме не спомињемо.
Знате какави су људи. Не шватају и...
Ма коме ћу ја рећ?
То никога не би интересовало.
Ја бих једино њему рекао, а он је ионако био ту.
Зашто уопште то спомињати? - У реду.
Као да се сам убио. - Његов позив упомоћ.
У реду. Добро.
Свиђате ми се момци. Стварно. Много ми се свиђате.
Зашто не дођете код мене на вечеру?
Већ имамо планове за вечеру. - Доврага.
Зашто не дођете код мене на вечеру?
Доћи ћемо код тебе на вечеру.
Мислим, ретко се виђамо.
Само ме немој убити. - Без зајебанције.
Шта? - Ништа.
чему служе ове велике округле ствари?
То су точаки, глупане. Они котрљају колица.
Осећам се као птица.
Поздрав.
Повраћа ми се.
Шта вам је?
Држаћу ти косу. - Ово је било пребрзо.
Каине, опет те питам, где ти је брат Абел?
Не знам, нисам га дуго видео.
Момци, јесте ли га ви видели?
Не, не знам. Никада...
Како се оно зове?
Ја сигурно нисам видео никаквог мртваца...
Сигурно је добро.
Добра супа. Стварно добра.
Твоја сестра Лилит каже да те је видела с њим у пољу.
Стари мој, овај хлеб је добар.
Стварно? Не, то је било јуче.
Не, данас. Каже да сте приносили жртве.
Ма то је био Боаз, да. - Не.
- Јафет. Био је Јафет. - Не.
- Енох. - Не.
Онда је сигурно био Гилгамеш. - Не.
- Ишмаил. - Не.
- Езидиа? - Не.
- Џенифер? - Не.
Сад сам се сетио. Био је то Тишбавен.
Ти си био. Каже да сте се свађали.
Па, будимо искрени, Лилит је лажљива курветина.
Гле, браћа смо. Нормално да ћемо се свађат.
Не постоје савршене породица. - Његово стадо лута пољем.
Доста, у реду! Шта сам ја, његов чувар?
Скини ми се, оче.
Да си бар и ти мртав. Иако Абел уопште није мртав.
Бојим се за Абела. Јако сам забринут.
Слободно преноћите овде.
Можеш лећи с мојом кћери Лилит.
Она нема мужа.
А Бог је рекао: 'Будите плодни и множите се'.
А ја?
Ти можеш поделити кревет са мојим сином Сетом.
Хвала, татице. - Ето тако.
Ја се множим с овцом.
Помириши ово.
Здраво.
Осећаш ли се плодно?
Мој кревет је мален, али си добродошао. Такав је обичај код нас.
Какав леп обичај.
Знаш, чудно ми је да тако лепа девојка спава сама.
Мислио сам да имаш момке колико хоћеш.
Не волим ти ја момке. - Можда...
... ниси упознала оног правог.
Подижем лављу кожу.
Не, мени се свиђају цуре. - То нам је заједничко.
Не, мене привлаче жене.
Не знам шта то значи.
Шта то значи? - Волим да водим љубав са женама.
Опрости, нисам слушао. Сва крв из мозга ми је отишла дole.
Овај је био баш добар.
Океј, идемо. Спреман?
Не, чекај.
Мало изненађење на крају, је тако?
Сјајно. - Још један. Спреман?
Не, у реду је. - Желиш да видиш трик?
Да ли морам?
Твој брат Сет је занимљив лик.
Јеси знао да може да си стави пенис у уста?
То нисам знао.
Цели. Само клизне унутра.
Ово је било сјајно.
И хвала вам на клопици и свему.
Где иду сви? - Тражити твог брата Абела.
Срећно с тиме. - Молим?
Рекох, срећно, оче. Стварно се бринем за њега.
Ти не идеш?
Прво ћу завршит с радом...
И онда ћу вам се придружит. - Добро.
Ја идем према обали. Могли бисте са мном.
Покушаће вас окривити за целу ову ствар око убијања Абела.
Зашто нас? - Када га нађу. .
и када му виде главу, почеће тражити кривца. Ви сте били у пролазу.
Сабраће два и два.
Престаните с питањима и идемо.
Каин. За њим!
Стижу нас. - Побећи ће.
Једи прашину, оче. - Ово је стварно пребрзо.
О не, не. - Држи се! Држи се!
Каине! Моја освета ће бит брза.
Не, не! Проклет био, Каине!
Ко је сад у Божјој милости, оче?
Какве су шансе за то? Баш имам среће, јел да?
Глава ти се дими.
Није ваљда остао ожиљак?
Само роза, црвена рупа.
Можеш то сакрит са шишкама. - Ма добро, ко га шиша.
Ово је највеће место које сам икада видео.
Зове се град. Саму будите нормални.
ћао. - Поздрав, морнари.
То није нормално. - Поздрав.
Дај престани поздрављат. Идеш ми на живце.
Ово је пијаца. Онде направиш свога меду.
Онде продају стварно добре посуде. Овде имају одличну траву.
Може. - Следи нешто необично.
Он је велик. Он је снажан. - Гле Марлак.
Не брините се ово није борба, само се забавља.
У реду, можда је мало депресиван.
Маја и Ема.
Зед - Ема.
ћао. - Хеј.
Шта се догодило? Откуд ви овде?
Након оне твоје ватре, горштаци су напали село.
Заточили су нас.
И продали нас људима с бродовима који су нас довели овде.
Какава случајност да смо налетили на вас.
Случајност? - Шта ти мислиш?
Нисам сигуран, али мислим да се све догађа с неким разлогом.
Бог је желео да добијем знање добра и зла.
Зашто би Он то желео? - Зашто мислите да је Бог мушко?
Не знам шта да кажем на ово.
Шалиш се?
Свеједно. Шватате шта хоћу рећ?
Зашто би одабрао тебе?
Зашто не Марлака, или неког јачег од тебе?
Одабрани не мора бити јак. Ја сам овде снажан.
Имаш дебело лице. - Мој мозак је огроман.
Ја сам паметнији од тебе, само не причам толико.
Ја сам најпаметнији лик у селу.
Ја сам најпаметнији из села.
Опростите, занимају вас робови?
Да.
Ова изгледа прилично добро. - И њена мала пријатељица, Јако добро.
Баш како волим. - Хеј.
Борбена.
Па шта сад да радимо ако их желимо?
Имате новац?
Зависи шта мислиш под 'новац'.
Опростите, можда ја могу помоћи.
Момци, дајте да ја видим ако вам могу срeditи какву шему.
Шта ти је било с челом?
Нисам убио свог брата. Нисам.
Спасићемо ми вас. Верујеш ми?
Желим ти веровати. - Поштено.
Сада следи дует. Два за цену једнога.
Лепо се провeditе.
Никад му нисам веровао.
Зато што је убио брата с каменом?
Зато му ниси веровао? Имаш сјајне инстинкте.
Можеш молим те макнут руке?
Да.
Опрости. - Хвала.
Енмебарагеси, можеш се померити мало напред? Мало нам је гужва овде иза.
Нема проблема. Јел боље сад?
Види, желим да знаш...
да кривим себе за све шта се догодило.
Да, ти и сви остали. - Одбиј од моје жене.
То није баш изводљиво, Марлак.
Она није твоја жена. Не можеш поседовати људе.
Осим ако ниси лик који је купио све нас. Он очигледно може.
Доста ми је. - Шта је?
Убићу те! - 'Убићу те'.
То увек кажеш и никад ништа.
Буди миран. Немој да ти дођем тамо.
Пробај ако си фаца.
Узмите робове.
Хајде!
Ема, бежи као да те јури пума.
- Зед! - Ема.
Дођите овамо, вас двоје.
Хајде, хајде.
Господине, да кренемо за робовима?
Пустиња ће их срeditи. Неће они далеко.
Да, господине.
Наређења, господине? - Побрините се за робове.
Крећемо у Содому пре зоре. - Да, господине.
Ма ко су сад ови?
Имају супер кациге, зар не?
Кациге?
Када је онај лик одрезао главу оном другом...
... нисам баш размишљао о томе колико је супер његова кацига.
Па нисам ни ја, али лагао бих када бих рекао да ми није пало на памет.
Само кажем да ћу мазнут једну ако буде прилике.
Сада само морам смислити како да ослободим Мају и Ему.
Како ћемо их спасити? Ови ликови су убице.
чак и убице морају да спавају.
Ово је било освежавајуће.
Срање.
Отишли су.
И куда ћемо сада?
Рекли су да иду у Содому. Идемо у Содому.
Мислим да имам песка у дупету, али не могу бити сигуран.
Проверићу кад дођемо у Содому.
Јел приносимо жртву, или тако нешто?
Да, Исак. Тако ми је Бог наредио.
Али где је овца?
Господ, Господ ће нам дати овцу, сине.
Ма шта је ово? Некакав трик?
На један начин да.
Јел ово због тога што нисам поспремио свој шатор? Жао ми је.
Поспремићу га чим дођемо кући.
Тата, зашто то радиш?
Господ ми се обратио, Исак, и морам га послушати.
Да ли би га послушао да ти каже да скочиш с литице?
Опрости ми, Исак. - Мој Боже.
Стани! Шта радиш с тим дететом?
Ништа. - Ништа?
Господине, ово је мој син. Играмо једну игру.
У реду? Зове се 'Закољи и запали'.
Не лажи. Хтео си да га убијеш.
Нисам га хтео убити, хтео сам га жртвовати.
Постоји велика разлика. - Не ако њега питаш.
С којим правом се мешате? Је ли вас послао Свевишњи?
Да, ако баш мораш знат, је.
Ај, ај, заиста је тако? - Збиља, да.
Послао те Вечни како би спречио моју руку.
Како год кажеш. - Ово је Исак.
А ја сам Абрахам, Терин син, из куће Нахорове.
Заправо, две куће од Нахорове. Нахорови комшији.
А ја сам Зед, Зеров син.
А ово је Ох, Ухов син, из куће грања и блата.
Шатори мојих рођака су близу.
Дођите. Дођите, пријатељи.
Ми смо јевреји.
Праведни људи, али нисмо баш најбољи у спорту.
Овуда, пријатељи. Дођите.
Браћо, браћо.
Захвалимо се Господу Богу нашему.
Што је спречио моју руку на овој планини на данашњи дан.
И захвалимо му се...
... за награду којом нас је благословио.
Хвала. Хвала.
Прекрасна доброта.
Пријатељи, откуда путујете?
Жели да зна откуда сте дошли. - Нисте ваљда дошли из...
... градова равнице, Содоме и Гоморе?
чули смо за њих, али нисмо никад били. - Јесу ли лепи?
'Јесу ли лепи?'
Проклети су за сва времена од нашега Господа Бога.
Због својих накарадности. - То нисам знао.
Они поштују идole и клањају се лажним боговима.
Накарадно. - Катастрофа.
Њихови грађани су слаби и размажени
и дебели од богате хране коју залевају јаким пићем.
Још нисам шватио што је у томе лоше.
Жене су им курве.
Њихова бесрамна похота не познаје границе.
Показују своја гола тела.
И сваки их мушкарац може имати кад год то пожели.
У којем граду има више курви?
Само да знамо да га се посебно клонимо.
Немојте кренути путем Содоме.
Јер Господин Бог ми је рекао...
... да ће послати свету ватру да прочисти тај град...
... и уништи све оне који се нађу у њему.
Згромиће их.
Њих и све њихове потомке.
Па шта ти мислиш када ће то згромњивање почети?
Јер имамо неке пријатеље онде. - Њихова судбина је запечаћена.
Али због моје вере и преданости.
Тај ми је исти Бог...
... обећао целу ову земљу.
Од голанских планина на северу па све до Синаја на југу.
Од реке Јордан до великог мора.
Ово је све твоја земља? - За сву вечност.
Али изгледа да је Бог заборавио да каже свима осталима.
Стално ратујемо.
Опростите, ја и моји поданици смо протерали непријатеље.
У име Господа Бога, благословен био.
Хваљено му име.
Вечна му слава.
Према томе, како би обележио свој савез са једним правим Богом.
На данашњи дан, обрезаћу свој пенис.
Теби исто. И теби, и теби. И сваком мушкарцу у близини.
Молим? - Не шватам.
чврсто ћемо зграбити кожице наших пениса.
И сваки вишак меса биће одрезан. Амен.
Мислим да код мене нема вишка.
Шта не можемо само пробушити уши? - Не, не, не.
Тако ће бити записано и тако ће бити учињено.
Да видим дал сам шватио. Кажеш да имаш превише пениса?
И желиш...
чуј, Абе, дан је био дуг и пуно смо попили.
И иако ти се ова идеја с кожицом чини добра сад...
... можда би ипак требао размислити мало.
Можемо је без проблема одрезати сутра ујутро.
Али ако то направимо сада, онда нема повратка.
Не, не, верујте ми. Биће то врло профињен изглед.
Свидеће се људима. Идем по свој добар нож.
чекајте ме ту. Вратићу се брзо да вам прережем пенисе.
Не целог, наравно. Само врх.
А после ћемо попити мало вина и јесте торту.
Јел знаш ти уопште гди ми идемо?
Идемо у Содому. Морамо спасити Мају и Ему.
Али рекао је да ће Бог згромити Содому светом ватром.
Бог му је рекао и да си одреже врх пениса.
Тата, не! Не! Не!
Слушај, размишљао сам мало. На шта се мисли под 'врхом пениса'?
Јер његова дефиниција можда није иста као и моја.
Шта ако ти је врх омиљени део? - Врх је и једини део.
Долази овамо.
Ухватили сте ме. Крив сам.
Шта радиш овде?
Идем с вама. - Не знаш где идемо.
Идете у Содому, је тако? - Не.
Шта мислите да сам глуп? Диго вам се на Содому
чим ју је мој отац споменуо. Ако вас одведем, набавићете ми вина.
Шта ниси мало премлад?
Како подносиш ову малу цурицу?
Тата ми је управо подшишао кожу на курцу. Мислим да заслужујем пиће.
Ено Содоме. Проклета земља.
ђавоље игралиште, где грешници владају.
Ја и моја екипа знамо навратит некад викендом.
Смувамо неке рибе, мало попијемо, запалимо траву.
Не би смео да пушиш. - Хвала, деда.
Пушим већ четири жетве па мислим да ће бит у реду.
Какава огромна врата.
Изгледа да нису отворена па... - Само покуцај.
Мене стално пуштају. - Да, покуцај.
Ти покуцај. - Ајде ти.
Шта ако неког пробудимо? - Ема и Маја су можда унутра.
Обећао сам им да ћемо их спасити.
Пустите ме, желим да га умочим!
Стани, стани. - Помози нам, реци свом оцу.
Баш ћу рећ оцу да сам био с вама у Содоми.
Видимо се, наивчине.
Јасно ми је зашто га је отац хтео убити.
Улазите.
Шта је сад ово? - Лупали су по вратима.
Личе ми на јевреје. - Па, нисмо баш јевреји.
Јесмо Јевреји?
Шватам. Нема приче.
Да пробудимо команданта? - О, не.
Не желиш то. Постане стварно злобан кад га пробуде.
Злобнији него иначе?
Пусти му сисицу.
У реду, добра фора.
Који враг се тамо догађа?
Ко је вриштао? Звучало је као нека жена.
Али ти не личиш на жену. Желиш да ме пољубиш?
Мислите на романтичан начин?
До сутра ујутро зажалићеш што си се родио.
Већ се тако и осећам. - Да.
Зашто не зајебаваш некога своје величине?
Јер бих платио да видим то. Ти против лика твоје величине.
Дај ми мој штап.
Грбе. Имаш неки глађи?
Да.
Окрените се и ставите руке на стол.
Одмах!
Може онај пољубац сада?
Почећемо с дебелим. - Релативно дебелим. Мислим...
Добро дошли у Содому. - Хеј, могу вам се придружит?
Каин? - Познаш ове?
Браћо.
Тако сте ми фалили. О, момци. Обећајте да ме никада више нећете напустити.
Ово је невероватно. - А данас је понедељак.
чекајте да видите четвртак.
Јер четвртак је као нови петак. - Па, хвала што си нас спасио.
Шта ћеш нам сада урадити? - Молим? Какав је то тон?
Па продао си нас у робље.
Још увек вам то смета? То је било пре четри ноћи.
И мање. Пола од четри ноћи.
Седмина од четри ноћи. - Ма дај, молим те.
Морао сам прихватити смрт...
Блиског и драгог породичног члана и требало ми је мало простора.
Али сада ми је јасно да сте ми вас двојица права браћа.
А тако ретко се нађе брат којег волиш и не желиш убити.
Да, да.
Хеј, ко је гладан?
Ја сам гладан. - Немој ме убити.
Да?
Опростите, ја...
Дај два сад. Идемо!
Ево. Сад смо квит.
Гле ону женску преко. Гледа баш у нас.
Тотално нас одмерава својим очима.
Темељита је с том бананом.
Оди причати с њом. - Ма имам цуру.
Цуру коју ћу оженити.
Учинићу је својом женом, девојком. Једног дана када скупим храбрости.
Оно што се догоди унутар зидина Содоме
остаје унутар зидина Содоме.
Ако ћете се задржати, требали би се учланити у стражу.
Хеј! - Шта хеј? И мислио сам.
Плата није баш нешто, али има хрпа бенефиција.
Кажем вам, то је главна фора. Хајде, идемо да причамо с наредником.
Хајде! Пожури!
Ово је сјајно. Како изгледам?
Не видим, ова је превелика. Јел имају мање?
Да, онај што ради кациге мора бит ту негде.
Опростите.
Хеј, кацига ми је превелика. Изгледам баш блесаво.
Могу ли добити мању? - У врсту!
Шта то радите? У врсту!
У врсту! Лице напред!
Момци? Момци?
Момци? - Ти исто!
Момци. - Нађите си место, кретени глупи!
Шта није било очигледно? - Мени не.
Војници! Оружје!
Ја нисам добио мач. Добио сам само футролу.
Нисам знао чему служи.
То је то? Само ходамо около? - Да, углавном.
Тражимо хулигане.
Ако видите лопова или џепара, мало ћемо га исецкати.
Можда му одрезат прст, знате, или врх носа.
Доњу усну. Било шта шта можеш зграбит и одрезат једном складном кретњом.
То ми се чини мало окрутно.
Сетите се да нас плата двор, а не људи. Идемо.
Хране!
Шест жртви у десет дана и даље ни капи кише.
Величанство, улице брује о револуцији.
Уље и жито су ретки, цене високе.
Гладни сељаци се слевају у град у потрази за храном.
Могли би лако избит нереди.
Сиромаштво је горког укуса, али то је укус на који су навикли.
Таква је воља богова. Шта каже пророк?
Па, јетра је сива што није добар знак,
али његов јадни ректум је потпуно разваљен,
што и није баш чудно за овцу из ове регије.
Генетале су огромне.
То нема никакав значај, само кажем.
Ако му погледате црева,
његово дебело црево формира лук.
А ту си два масивна јаја која личе на очи.
Мени то личи на срећно лице. То ме чини срећним.
Шта све то значи?
Па, може значити да ће вас неочекивано посетити стари пријатељ или симпатија.
Или да ћете кренути на дугачко путовање морем.
Могу и ја с вама? Никад нисам био на броду.
Како си ти постао Високи свештеник?
Ја сам вам шогор.
Можда је време за новог Високог свештеника.
Можда није време за новог Високог свештеника.
Нека ти то буде упозорење.
Следећи пут ћу ти послати муњу у лице.
Или ватрену куглу.
Знате шта је најбоље у Содоми? Содомија.
Ово ће вам стварно бит гушт.
Дole!
Јесте видели ону цуру?
То је принцеза Инана.
Баш је секси. - Да ти није пало на памет.
Зашто не?
Зато јер је краљева ћерка, а ти живиш у пећини.
Где иду сви?
У храм. Морате видети ово.
Хоће она бит тамо? - Да, сви ће бит тамо.
Ено је.
Принцеза неће јести?
Не могу јесте када толико људи гладује.
Не можеш тако. - Зашто не?
Сви остали гладују. Осим вас, наравно.
Опрезно, принцезо.
Можда ми јеси кћерка, али ово су опасна времена,
а твоје речи су опасне. - Свеједно.
Шта је оно? - Бирају девицу.
Молим те, ако си ти девица, ја сам мали длакави глодавац.
Марш назад у курверај. Хајде, брзо. Ето га.
Шта ће им девица?
Да је баце у ватру. Ти си неки нови? - Молим? Зашто?
Жртва боговима.
Озбиљно? - Влада глад
па ако жртва буде била довољно добра,
богови ће нам подарити кишу. Падне киша, имамо жетву,
након жетве добијемо храну. Знаш шта је храна?
Да, знаш ти добро.
Значи бациће девицу у ватру и онда ће почети падат киша?
Шта мислиш откуда киша долази? Из облака?
Мој мали то зна.
Хеј, како добијемо кишу? - Спалимо девицу.
Нисам знао да то има везе...
Да, да. 'Нисам мислио, нисам мислио'.
Богови пошаљу кишу када спалимо девицу.
Јесам ли те нечим увредио?
Дођем овде, добијем одлична места и онда ми ти све уништиш.
Штета девице.
Момци, покушавам уживати у жртвовању са својом фамилијом.
Јел могу? Важи?
За љубав богова
предајемо ову чисту деву
светој ватри Молока.
Шта је с мушким девицама?
Баш ми је драго због ње. Увек је била успешна.
Права прича о успеху.
Господине, принцеза вас жели видети.
Мене? Шта је с мојим френдом?
Можемо обоје поћи? Ми смо пар.
Да, да. Нас троје је као пар.
Не, ти не. Вас двоје, слeditе ме.
Закон.
Рећи ћу ја њима да си ти добар. - Да, направи то.
Ако се више никад не видимо немој мислити да те избегавамо.
Немојте ме заборавити.
Ово је евнух Зафтиг. Ти пођи са њим.
Шта не могу с њим?
Зашто? Он ти је љубавник? - Не, само смо другари.
Било би чудно јер смо обојица мушки.
Хајде са мном. - чиме се бавиш?
Ја сам евнух још од своје девете године.
Како ја да постанем евнух? - Одрежу ти тестисе.
чему то?
Па, смемо их задржати. Ја своје увек држим надохват руке.
Желиш ли да видиш?
Не.
Да те питам нешто.
Шта мислиш? Репић, или без репића?
Не знам и није ме брига. - Океј, само сам хтео знати.
шта у данашње време вole жене у Содоми, али...
Лудило од забаве.
Рекао бих да је више некако за спуштену косу.
Обавезно пробај воће.
Маја. Шта ћеш ти ту?
И даље сам жива, хвала на питању,
и даље сам роб.
Дошао сам те спасити, стварно. Због тога смо и овде.
Пронашли би вас. - Да?
Малопре ти је репић био најважнији.
Само сам...
Опет си одабран. - Да.
Вoleла бих ти се придружити у овој оргији, али не могу
јер морам ићи бити роб, а у том послу нема паузи.
И принцеза има пицајзле.
О, да. Све се дими.
Боже, ово је реално.
Пази, мајмуне.
Права жена. То је...
Извините, госпођ...
Дине. Господине. Незгодно.
Добра концентрација.
Добар си. Стварно добар.
Ох? То си ти? - Не смејем причат, ја сам кип.
Да, гле га сав златан. - То је златна боја.
И како је? - Ма супер.
Управо ми је ћелави лик без јаја обојао цело тело.
И како је било? - Био је јако темељит.
Како је код тебе? - Није лоше.
Мало сам се промувао. Сад сам спреман за клопу.
Звучи луксузно.
Сећаш се оне женске са хаљином за лице која нас је довела?
То је била Маја. Сада ради овде и изгледа одлично.
Али мало се љути на мене. - Ено Еме.
Дођи вамо, мала.
Да ја мало видим шта ту има.
Жао ми је, било је случајно. - Није било случајно.
Хеј, ти! Робињо! Рекао сам ти да ми донесеш још вина.
Одмах се испричај заповеднику. - Жао ми је.
Добро! чекај ме тамо поред оног мршавог кипа.
После ћемо решит ово. Марш!
Робови. Шта ћеш с њима?
чекај мало.
Познат си ми.
Јеси ти луда? - Нећу служит ове људе.
Радије ћу умрет. - И хоћеш ако наставиш овако.
Ти си им се придружио?
Ја се нисам придружио ничему. Мени ово није забавно.
Само гледам мало. Може се пуно тога научит овде.
Као шта? Жртвовање? - Не. Не жртвовање.
Одабран сам да направим нешто велико.
Идемо испочетка.
Сигуран сам да то није ловљење свиња и плетење кошара.
- Ох? - Здраво, Маја.
Жели те видети. Одмах.
Немој мислити да ме она привлачи.
Зашто би мислила то? - Све ово је део мог плана.
Спасићу нас чим будем могао.
Принцеза те ишчекује. - И ја ишчекујем њу.
Вас двоје ишчекујте мене. Пази се. Буди ми златан.
Он нема појма шта ради, јел тако?
Лепо те је видети. - И тебе исто.
Могли би изаћ заједно. Кад ти завршава смена?
Никад, ја сам роб. - Да, наравно.
Робињо, донеси ми пешкир.
Морам да идем да будем роб.
Ја ћу пробат заузети неку позу.
У реду. - Волим те.
Ти тамо, златни. Долази овамо.
Намажи ме уљем.
Радије не бих, То није...
Ја не мажем људе, ја сам само стражар.
Намажи ме уљем или умри.
Је то доста? - Пуно више. Засафтај ме ко пиле.
О, да. Прелиј ме целог, ти мала брончана кујице.
Океј, све је на вама.
Величанствено. Обожавам то.
Па добро, лепо се забавите. Драго ми је да сам био од помоћи.
Сад утрљај то.
Са рукама?
Не, са јајима. Па наравно да ћеш с рукама.
О, да.
О, да. Уљасто уље.
Гасто, драгоцено, димљено, уљасто уље.
Тако треба. Боже, нацртај слику на мом телу.
Испричај причу на мојим брадавицама. - Да.
Тако је. Одведи ме на Еуфрат.
Направи нешто чега ћеш се после стидити,
ти мала злочеста козо. Сада пређи на питона.
Ема. Хеј... - Сад ме лупи.
Ово није оно шта мислиш. - По тибици. Хајде, лупи ме.
Лупи тибицу. - У реду је. Разумем.
Заволи ово. Врло си надарен.
Не, не. Само мажем овог мушкараца с уљем.
Имаш дара за ово.
Срећно. - Гле, Маја. Маја.
Приђи.
Прелепо, зар не?
Онде се види Гомора.
Да. Градови близанци.
Људи мисле да ће их богови уништити
јер су стварно зли. - Шта ти мислиш? Јесам ли ја зла?
Па, нисам те баш упознао, али не изгледаш ми злочесто.
Јесам ли ти лепа?
Да.
Да те питам нешто.
Зашто девојка попут тебе жели лика као што сам ја?
Не знам. Занимљив си.
Кажу да је воља богова
да неки људи пате, док други владају.
Да смо сви ми жртве властите судбине.
Веровала сам у то све до јутрос...
... када сам те видела како стојиш сам на тргу. Тада сам си рекла:
'Да! Напокон мушкарац који се ничега не боји.
Мушкарац који има храбрости поставити питања.
Мушкарац којег су богови изабрали да учини нешто велико'.
Исте те ствари сам и ја мислио.
Не би веровал шта сам све доживео.
Само нисам знао зашто. - Ја знам зашто.
Како би дошао овде, до мене.
Потпуно се слажем.
Покушавам се сложити више, али не могу јер се слажем у потпуности.
Дођи.
Ово ћеш тешко разумети,
али мој живот је посвећен служењу богова
и добробит пучанства. Ништа не узимам за себе.
То је баш несебично. - И је несебично, шта не?
Препаметан си за своју доб.
Да. чему служе ова врата? - Иза ових врата
лежи Света светост, земаљско боравиште богова.
Мјесто толико свето, толико моћно
да свако ко уђе умре на месту.
Ко чисти то? - Не треба га чистити.
Баш ме занима шта је с људима који су га изградили.
Јесу ли умрли одмах,
или су им богови дали лагану предност
да успију изаћ напоље.
Дозвољено им је да заврше, добили су четири и пол секунде предности
и онда су се богови спустили.
Шта ако буба уђе унутра? - Тренутна смрт за бубу.
И све је пуно мртвих буба? Јер нико не чисти.
Одмах их уништи
света светлост уништавајуће ватре уништавања.
Можемо ућ? - Па сад сам ти рекао.
Уђеш и умреш на месту, ти прекрасна мала будалице.
Можемо ли само повирит?
Тако си млад и знатижељан, зар не?
Желиш знати све, окусити све, истражити све, бити све,
играти са свима и попушити им, зар не?
Једна загонетка за тебе.
Шта има два палца
и очајничку жељу за још једним премазом врућег уља?
Шта? - Ја!
Хајде, идемо.
Дођи. Дођи брзо. - То неће бити проблем.
Шта радимо овде?
Желим да уђеш у Свету светост.
Каква случајност
јер ја желим да ти седнеш на свету кару.
Ма не. Ово је Света светост. - Мислио сам да причаш о...
Мораш ући унутра и причати с боговима.
Богови су унутра. - Тако кажу.
Једини који улази унутра је Високи свештеник.
Кажу да било ко други на месту умре.
Па зашто онда ја идем унутра? - Јер су тебе изабрали.
Да те богови желе мртвог, већ би те убили.
Тако је. - За ово си одабран.
Причај са светим боговима
и затражи престанак ове страшне глади.
Онда се врати да ми испричаш како је било.
Океј. - Океј.
Добро.
Прилично сам сигуран да сам одабран, али нисам баш сигуран' сигуран.
Ти јеси одабран.
Океј, ући ћу, али мораш ми учинити услугу.
Мораш ослободити моје пријатеље. - Нема проблема.
Немој ме убит, немој ме убити...
Устај. Изгледаш глупо.
- Ох? Шта ти радиш ту? - Скривам се од Високог свештеника.
Задања два сата сам провео трљајући га уљем.
Јел то љубавни тепих?
И не само то. Не питај.
Изгубио сам смисао за добро и лоше.
Како си ти ушао без да су те спржили?
Не знам. Како си ти? - Па ја сам одабран.
Бог те није убио вероватно зато што си мој сљедбеник.
Нисам. - Зашто ме онда свуда следиш?
Не следим те. Само ходам иза тебе истом брзином.
Не следим те. Можда нас баш ја водим.
Ма дај, ја сам вођа. Увек сам био.
Ти си ми неки вођа. Рекао си да ћеш нас спасити,
а само се зајебаваш по оргијама. - Зајебавам по оргијама?
Не, не, то више личи на тебе.
Ја не парадирам около обојан у златно у потрази за забавном.
За мене нема одмора. - Молим те. Цели твој живот је одмор.
Стварно тако мислиш? Тако сви мисле.
Е па пази сад ово. Гледај.
Свемогући боже, или богови, какав год да је случај,
морам вас замолити за услугу.
Знам да сам доста ствари зајебао,
али сада се стварно морам исказати.
Желим вас замолити да ми дате снаге да ослободим своје пријатеље.
И то је то. То је услуга. - Срање.
И ако бисте могли послати кишу,
или макар кишицу без да морамо убити девицу? Знате на шта мислим?
Јер моментално су нам потребне све девице.
И ако бисте ми могли дати моћ
да видим кроз женску одећу, а да оне то знају,
то би било страва.
Хало?
Јел ти можда пало на памет да је овако тихо
јер Бог није овде? Погледај, нема никога.
То не доказује ништа. Можда је отишао по нешто.
По шта? - Божије ствари.
Он може створити било шта.
У чему је фора да будеш Бог ако стално мораш ићи по ствари?
Само да ти кажем нешто. Можда Бог не постоји.
Шта? И све се догађа случајно?
Онда ништа не би имало смисла.
Који би био смисао свега? - У томе и је ствар.
Да не постоји смисао? То је глупо?
Ти си глуп. - Не.
Мора постојати нешто веће од мене. - Веруј ми, не постоји ништа веће од тебе.
Не дирај ми трбух. - Добро.
Опрости што имам тело мушкарца. - Ја сазријевам полако.
Ти си љубоморан. - На твоја срања?
На то што сваки пут кад отвориш уста, срање излази напоље.
Веровао би у Бога да си икад био са женом.
Ја сам јумфер по избору. - Не твом избору.
Повуци то. - Нећу.
Повуци то! - Ти повуци то.
Све што си икада рекао.
Макни свој трбух с мог трбуба.
Не дирај ми трбух.
Не желим те више никад додирнут трбухом.
Повуци све што си икада рекао.
Попиздио си! - Ти си фрик!
Престани вриштат. - Ти си фрик. Макни се.
Могу ја то. Принцеза ме чека испред.
Ако добро одиграм своје карте
извући ћу нас одавде. Маѕу и Еему исто.
Веруј у мене. Имај мало вере.
Добро, али само због Ееме. Преуморан сам за свађу.
Имао сам дугу купку с Високим свештеником и мало ми се врти у глави.
Жао ми је што сам те тако јако стиснуо.
Идемо.
Боже, ако постојиш и ако натераш Еему да се заљуби у мене,
био бих ти јако захвалан. Океј?
Ако постојиш.
Ви чекате да уђете?
Могу вам рећи да и није баш нека фора.
Ако видите сломљен пенис, такав је био већ пре.
Ухапсите га.
Ухићен сам.
Да су бар мене окренули.
Изгледа забавно.
Јел фора?
Значи не причаш са мном?
Након свега што сам учинио за тебе, сада више нисмо пријатељи?
Шта си ти урадио за мене? - Препородио сам те.
Па било ми је добро пре. Свиђало ми се оно село.
Ти си ме довео у ово грозно место где браћа убијају браћу
и где пале жене и поробљују људе.
Људи једни другима режу врхове пениса
и тестисе исто и више никада нећу видети Еему.
Све си ти крив.
Молим те, опрости. Ти си ми најбољи пријатељ.
Мрзим свет! Мрзим тебе!
И сада висим овде, а стварно ми се пиша.
Знам да нисам савршен.
И можда сам пар пута погрешио, али мораш шватити да сам ја одабран.
То је велика обавеза. Не можеш ни замислит.
Једино ти верујеш да си изабран. Зато ућути више!
Ослободићу нас. Макар ми то било задње.
Ово је била само прва идеја.
Отворен сам за предлоге.
Стража! Окренути затвореник мора пишати!
Пишам.
Ох, не.
Покушај уста држати затворена.
О, не. Дрито у нос.
Хеј, и ја си исто пишам по фаци. Изнутра.
Мрзим те.
Гледај, драга моја
пошто си га ти намамила у смрт.
Због богохуљења,
кривоверја,
уроте,
О чему размишљаш? - Издаје,
губавости,
Покушавам причати с тобом.
луткарства,
хиперболизирања, - Коса ти је супер данас.
Попишао сам се по њој. - Ваљда је у томе тајна.
содомије...
Не, одбијања содомије. - Тако је!
Шта ми не можеш опростит?
Мислим да те мрзим превише.
Настраности и убиства мог брата Абела.
Ма дај! - Тихо!
Због ових и осталих злочина,
затвореници ће бити каменовани
на смрт!
чекај! Може један предлог? - Шта је?
Само једна особа нас смеје каменоват.
Мислим да би било фер да ми одаберемо ко ће то бити.
Не, то нема никаквог...
Желимо оног лика - Оног лика.
Мене? - Он ће нас каменоват.
Мислите да само зато што сам еунух да не знам добро бацат?
Показаћу ја вама.
Не, не, не. Одвратно.
Јел он то бацио своје јаје на њега? Спектакуларно.
То се не рачуна, то је био тестис.
Мислим да се рачуна.
Одаберите неког другог. - Шта онај идиот ради?
Бирам њега! - Фино.
Њега? - Не, овог мањег.
Испред њега.
То је клинац, дете.
Имаш нешто против деце? Овај лик мрзи децу!
Мрзитељ деце!
Не, они су наша будућност!
Добро. Хајде онда.
Океј, погођен сам.
Јебемти, мали има добру руку.
Двоје нас је.
Јесте сад срећни?
Сви с ове стране идемо на три. Један, два...
чекај! Имам питање за краља.
Зашто нисам умро у Светој светости?
Да! Ушао сам у Свету светост и нисам умро.
Зашто? Јер су ме богови одабарали!
Поштеди одобраног! Поштеди одобраног!
Поштеди одабраног! - И његовог пријатеља!
И његовог младог пријатеља. - Немој их убити.
Сви знају да одабрани добије једног бонус.
Је ли то могуће? Он је заиста одабран?
Наравно да је могуће. чисто сумњам.
Ваше величанство,
није битно да ли је одабран или не.
Ако га сада убијете, с обзиром проблеме с пуком,
то би могло узбуркати ситуацију и
довести до радикалне промене режима.
Ако ме шватате.
Да, доста би било.
Милостиви краљ је одлучио поштeditи заробљенике
како би се могли посветити тешком раду све док не умру од глади или умора.
То!
То је као боље?
Ти уживаш у свом послу? Колико дуго си роб?
Нисам ја роб, ја сам волонтер.
Марлак. Енмебарагеси. Дуго се нисмо видели.
Заслужио сам то.
Носи ове цигле на врх. Клесари чекају.
Бих али врат ме мало боли. Мислим да је од спавања.
Не бих се требао напрезати ако мислим сутра доћи на посао.
Марш!
Знаш да је блато фул добро за кожу?
Да. - Питај ме како то да ми је кожа тако лепа.
Како то да ти... - Због блата.
Знао сам да ћеш то рећ.
Баш је лепо бити напоље на ваздуху.
Марш!
Брже!
Хоћеш мало воде? - Ти си из села, јел да?
Кладим се ба би вoleо бити сада онде.
Да. - Не одустај.
Вратићеш се кући једног дана.
Ко ће га одвест? Одабрани?
Устајте и у врсту! Одмах!
Где идемо? - Гледати жртвовање.
Краљ је наредио. - Значи обавезно је?
Хтео бих завршити с послом да сутра имам мање.
Вoleо бих видети каква си фаца без тог бича.
Иста ствар.
Све је спремно, господару.
Шта сад? Још жртвовања девица?
Да, две. Твоја слушкиња и још једна робиња.
Сљедбенице одабраног. Открио их је овај одани војник.
Ма само сам радио свој посао.
И још једна да покажемо властиту веру и доброту.
За добробит народа и божански дар кише
нудимо скромну жртву,
нашу властиту покћерку,
принцезу Инанну.
Ти си луд. - Све за добробит народа, душо.
Не би се усудио. - Ма дај?
Ако хоћеш, могу срeditи да јој се придружиш.
Мајко.
Колико дуго си мислила да ћу трпити твој непослух?
Спалите је.
Попијте ово. Нећете ништа осетити.
Ругају ми се? Како се усуђују?
Ма не, то они из љубави тако.
Ено Маѕе! И Ееме! чек, Маѕа је девица?
Не, немојте их убити!
Довољно близу, робе. - Не, убијте мене! Ја сам мушка девица!
Не можемо им то дозволити. Еема!
Морам сићи дole. - Преко мене мртвог.
Нема проблема. - Не! Хеј, хеј!
Хвала, Марлак. - И шта сад?
Молимо велике богове да нам дају знак
како би могли поштивати њихову пресвету вољу.
Узми овај крај. Спусти ме дole.
Шта је ово? - То је знак.
Одабрани је стигао! То је знак! Он ће нас спасити!
Срушимо власт! Да, ми то можемо!
У лов на кожице!
Знао сам да се у вас могу поуздати.
Шупчине.
Спалите их одмах! Спалите их све!
Не одупири се, таква је воља богова.
Мислим да не.
Зед!
Стража!
Опрости! - Глупане.
Опростите, госпођо? Ето ти на.
Овде би требали бити сигурни.
Хвала ти.
Па, Еема, ово није можда најзгоднији тренутак...
Оно што си видела неку вечер,
оно с Високим свештеником, оно...
Он ми је пријатељ. Није оно било ништа педерски.
Одувек сам осећао неку везу између мене и тебе.
Па сам само то сад хтео споменути.
Барем ја то осећам и можда
ти то исто осећаш.
Хтео сам то само споменути па да видим шта ћеш ти рећ.
Али одувек си ми се посебно свиђала.
Не знам да ли си приметила, али
оне силне мртве птице поред твоје колибе,
ја сам их тамо ставио.
Само ме пољуби. - Као мој поклон теби.
Мислио сам да ће ти се свидети.
Мртве птице увек добро дођу
за неку јуху или тако нешто.
Не знам, мислио сам да су практичне.
Да скинем и доње крзно?
Неки снагатор, а? Хоћеш мало овога?
Развалићу ти главу.
Добар шут.
Хеј.
Зед!
Устани и умри као мушкарац.
Не дирајте ову жену. Више није девица.
Није ни он. - Спасио сам је својим вођењем љубави.
Буди ту, мала. Тата мора у борбу.
Не, чекај, чекај! Немој га убити!
Шта је?
Управо сам се посексао са својом новом цуром.
Па? - Морао сам рећи некоме. Било је закон.
Било је супер и надам се да ћу имати прилике поновити то.
Шта је оно иза тебе? - Нећу пасти на ту фору.
Содомизирај ово!
Хеј, Зед!
- Стоп! Не! - Марш назад!
Пусти је! - Не!
Богови захтевају жртву. Све ћеш уништити!
Може још мало уља? - Да, душице?
Знао сам да ћеш ми сломити срце.
Каква иронија.
Па...
У име целог града,
хтео бих се захвалити Високом свештенику на његовој жртви.
Баш је било страва, јел да?
Хајде, лупајте рукама. Тако се производи звук.
Изабрани! Изабрани!
Океј, ово је мало збуњујуће, јел да?
Јел то био божји знак?
Сви желе знати.
Па, ја бих требао знати јер ја сам одабран, је тако?
Тако је!
Поштујете ме.
Тако је!
Волите ме.
Тако је!
Бојите ме се.
Тако је!
Обожавали бисте ме.
Тако је!
Па, немојте.
Тако је! - Не.
И не кажем: 'Ја сам одабрани, ви ме слушате па зато немојте'.
Кажем немојте јер ја нисам одабрани.
Мислио сам да јесам, али нисам. Опростите.
Испада да сам обичан момак из шуме
који има пуно среће што је нашао овако сјајне пријатеље.
Кажем вам да вам не требам.
Знате шта? Можда свако кује своју судбину.
Да. Можда смо сви ми одабрани.
Тако је.
Ти! Ти би могао бити одабран! - Тако је!
- И ти! И ти! - Тако је!
Скроз тамо иза! Ти, малени!
Да!
Сад си краљица. - Не бих успела без тебе.
Ма би.
Не, стварно. Покушавам већ неколико година и...
Па добро, можда и не би. Био сам невероватан са старим...
Опрости што сам те замало одвукла у смрт.
Ма, молим те.
Па добро.
Океј.
Видимо се касније.
Идемо, људи.
Покупи ову врећу девина говна. - Да, господине.
Носи је цели дан.
Брже мало, цуре. Магарци се неће сами спакират.
Убићу те одмах сада. - Опусти се.
Одрежу само мало на крају, али мој је стварно велик.
То је моја жена. Одбиј, или ћу те убити.
Океј, опрости. - Марш.
Одлази или ћу те убити.
Данас си надркан.
И даље размишљаш о одласку у Египт?
чујем да се тамо доста дога дешава. Идеш са мном или не?
Мислила сам га ионако посетити па...
Дај да ти покажем овај нови стил. Сви сад тако раде.
Јако отвориш уста. Тако је тотално секси.
Мислим још и језик убацити, али нисам разрадио идеју до краја.
Па, радићемо на томе. - У реду.
Гле нас. Два мушкарца.
Један ће водити село, други истраживати свет.
Сигурно се не желиш вратити и помоћи ми?
Не требам ти ја. Сви знају да си ти најпаметнији из села.
Сад ће знат и да си најбољи ратник којег су икада видели.
Како си рокнуо ону женску? Стари мој!
Па чуј,
није ми дала избора па сам је морао лупит у фацу.
Причаћмо приче о теби около ватре.
Странци се рукују. Мичи то одавде.
Недостајаћеш ми, малени. - Не колико ти мени.
Да те поњушим мало. Желим запамтити твој мирис.
То је вероватно само урин у мојој коси.
Не смеју ме видети како плачем. Превише ме поштују.
Мене исто. На три. Јен, два, три, разлаз.
Па, остај ми у милости богова. Видимо се.
Свеједно. Видимо се.
- Ох? - Молим?
Желим да имаш децу с мојом сестром.
Покушај ме спречити. - Добро, стари.
Зед, срећно ти било. - Тачно тако.
Стварно. - Хвала ти.
Идемо, људи. Одлазимо јер ја тако кажем.
Хајде, Линдсеѕ. Хајде, сви гледају.
Молим те. Добра цура.
На север!
Знаш да је тамо запад?
Само сам проверавао да ли ти знаш.
На запад!
Баш ми је драго да си са мном.
Јен, два, три, кожица!
Благословите нас и нека буде воља ваша.
Како иде јебени текст? Како?
Играли сте се. Обична игра на срећу
и он се лупио у главу и тако се убио.
чисто самоубиство. Океј.
Прднуо сам.
У част одабраног, прво што ћу урадити као краљица...
Вратићу се и поново рећи текст.
Идемо опет, у реду? - Да.
Ти једноставно желиш све.
Окусити све, знати све, осетити све.
Попушити све и посрати све то заједно, јел да?
Опростите.
То је као када је Велика корњача изашла из мора, знаш?
Са земљом на леђима, разумеш?
Ја сам човек од уља.
Ти си уклет, Зед, и ако не одеш, сви ћемо бити проклети.
И попила је океан па онда искењала планине,
а први човек је пао са звезда.
Ово баш и нема неког смисла.
Могу ли да причам с Харолдом?
Шта је то?
чудна звер из другог времена.
Ја плачем због патње мог народа.
Стално нас прелећу...
... авиони и возови и шта ја знам.
Зед?
Па то је супер. Дави ме.
Могу ти показати нови пољубац који сам измислио?
Да. - Зове се пољубац с језиком.
Необичан је. - Још га усавршавам.
Добар је. - У реду.
Молим?
<и>Поново напуните камеру!</и> Preveo na srpski: crni baron 2009.